Клин-чорба

chitanka.info

Някакъв търговец обикалял селата да си продава стоката. Вечерта замръкнал в непознато село и се отбил в къщичката на една бабичка да пренощува. Поискал нещо за хапване.

— Бедна съм, синко, и в къщи няма нищо за ядене… — отвърнала бабата-скъперница.

Търговецът усетил каква е работата, но нищо не казал. Взел едно менче, налял го с вода и го закачил над огъня.

— Защо слагаш да топлиш вода, синко? — попитала бабата любопитно.

— Ще варя клин-чорба — отвърнал търговецът.

— Бре, че как се прави клин-чорба? Що е това чудо?

— Дай един клин, а аз ще те науча как да я вариш.

Бабата донесла клин от старите подкови на магарето, търговецът го пуснал в менчето и казал:

— Дай сега, бабо, малко ориз!

На бабичката много и се искало да научи как се вари клин-чорба, затова донесла ориз, после донесла лук, а накрая и едно яйце. Дала ги на търговеца, като си мислела: „Нека се науча как се вари клин-чорба, тогава вече няма да си харча парите да купувам едно-друго, а ще си ям все клин-чорбица!“.

В това време търговецът опитал чорбата с лъжицата и казал:

— Бабо, я донеси малко масълце!

Бабата донесла и масълце. След малко търговецът пак поискал:

— Я, бабо, донеси още едно яйце! Бабичката донесла и второ яйце.

Когато чорбата се сварила добре, търговецът извадил клина от менчето, изхвърлил го и седнал да яде.

Бабата го гледала, гледала, па накрая рекла намусена:

— Че така и баба знае клин-чорба да вари!

— Ами като знаеш, тогава защо не свари? — засмял се търговецът и продължил да сърба от вкусната чорбица.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.